To je Boxer.
Je mrtvej.
SAMA V AFRICE
Zastavte!
- Vezmete mě? - Ne.
- Není tam místo? - Ne, jsem plnej.
Vylez si sem.
Děkuju, zůstanu tady.
Řidiči. Doklady.
- Kam jedeš? - Vracím se domů.
- Kde to je? - Na kávové plantáži tamhle.
Býval tady zátaras. Zaplatilas jim někdy?
Myslím že jednou.
- Kolik? - Už nevím... sto dolarů.
Těm darebákům? Proto si dělají, co chtějí.
Potřebovala jsem projet. Každý platí.
Proto je všude korupce.
Kvůli takovým jako ty je tahle země prolezlá špínou.
Můžu si tu sednout?
Vy, co se skrýváte v hloubi pralesa:
Probuďte se. Vyjděte ze svých skrýší.
Byliny posílí vaše ochablé svaly...
a vy budete neviditelní
a nezranitelní.
Paní Vialová!
To je poslední výzva.
Musíte hned pryč!
Paní Vialová!
Francouzská armáda se stahuje. Odcházíme.
Budete tu odříznutá.
Rozmyslete si to, paní Vialová! Myslete na svou rodinu.
Odcházíme odsud.
Marie Vialová, musíte ihned odjet!
"Nouzová výstroj"
Tihle bílí, tihle špinaví bílí.
Pohrdají námi a my pro ně riskujeme život!
Je to sebranka zbohatlíků. Nadutá, arogantní, nevzdělaná.
Nezaslouží si tuhle krásnou zem.
Ani ji neumějí ocenit.
BŮH SE NEVZDÁVÁ
Co děláte?
- Kam jdete? - Nedá se tu zůstat.
Nemůžete odejít, sotva jsme začali sklízet. Vrátíme se zpátky.
Víš dobře, že tu nemáme zůstávat. Proč nechceš poslechnout?
Chci po vás jen týden, pět dní, aby káva nepřišla nazmar.
Špatné je to už měsíce. Za pět dní se nic nezmění.
Tvoji předáci taky odcházejí.
- Ange a Maurice? To bych se divila. - Odcházejí tak jako my.
Tady to špatně skončí.
Musíme pryč, nebo nás to tu semele.
Počkej!
Zůstaň tu. Proč odcházíte?
Nic dobrýho nás tu nečeká, je válka.
- Jeden týden! - Ne!
Angei!
Nemůžeš odejít, Maurici. Co budeme dělat?
Stačí týden. Musíme sklidit. Viděls kávu. Nanejvýš týden.
Jeden kratinký týden.
Najednou se tu nedá zůstat? Je to moc nebezpečné?
Možná to není tak hrozné, jak si myslíš.
Nesmíme se nechat zastrašit. Můžeme se bránit.
Ten vrtulník nepřiletěl jen tak.
Přiletěl pro tebe a tvou rodinu. Pro nás ne.
André má pravdu. Káva je jen káva. Za život nestojí.
- Kde máte děti? - V bezpečí.
Dávno už jsou v bezpečí. Ty sis toho nevšimla?
Máš syna. Ať vyleze z postele a jde sklízet.
Nemáš právo na Manuela nasazovat. Už vás nechci vidět.
Nikdy! Slyšíš, Maurici?
André?
- André? - André tu není.
André, André...
Já to věděl. Nemohli tě jen tak sejmout.
Tebe ne, velkýho Boxera.
Předtím jsem vždycky říkal...
kdybych se někdy potkal s Boxerem a mohl za něj bojovat,
- nic jinýho bych už od Boha nechtěl. - "Žádný K.O."
Kdes to vzal?
- Kdes to vzal? - Na plantáži dole.
Tam jsou jen bílí.
Manueli, vstávej. Potřebuju tě.
Manueli!
Kdo je tam?
- Co tu děláte? - Čekám na strýčka.
- Vy jste synovec Jeana-Marieho? - Ano.
Ví, že jste tady?
Rád mě uvidí.
Máte žízeň?
Chcete něco k jídlu?
Lucie!
- Kam jedeš? - Pro Josého do školy.
Potřebuju auto. Musím najmout dělníky. Josého cestou vyzvednu.
- Ty to nechápeš. - Chápu, že máte strach.
- Nechám ti pušku. - To je nesmyslná panika.
- Kdo otevřel sejf? - Proč se ptáš mě?
Koukni se, je to tu zpřeházené.
Zeptej se Andrého.
Já nemám klíč.
Dobrý!
Odjíždíš?
Jedu jen do vesnice.
- Průjezd stojí sto dolarů. - Tys měl mého syna na tělocvik.
- Já jsem Maria Vialová. - Neznám. Dáš mi sto dolarů.
Dám ti deset, když pojedu, a jinak nic.
Víš dobře, kdo jsem.
Znám vás všechny.
Peter Nembo, François Joseph. Tvůj táta prodává semena.
Co vykládáš o jeho tátovi? Buď zaplatíš, nebo ti ustřelím hlavu.
Když nezaplatí, odprásknu ji.
Ahoj, Bernarde.
Ahoj, Christine.
- Máte pořádnou ostrahu. - To nevím. Jistá si nejsem.
Léky pro pana Viala. Díval jsem se. Je tam všechno.
- Kromě kyslíku, ten nepřišel. - André se pro něj staví potom.
Máš tužku?
Radši teď bereme hotovost. Dolary.
Aha...
Dám ti tohle.
Rozměnila bys mi to na menší bankovky?
Vopuštěných domech tátů a mamin se najde spousta věcí.
Ale nepřehánějte to. Každý má právo na svůj podíl.
- A nezapomínejte... - Díky.
To, co nám osud chystá, nemůže nikdo změnit.
- Měla bys odjet. - Pozor na podvodníky a zloděje.
Bílí to mají spočítaný.
Skončily aperitivy na verandách ve stínu, když my dřeme v potu tváře.
Prchají
a mají proč se bát.
Naši vládci se třesou:
Pakují kufry plné toho, co si nahrabali, když vy jste hladověli.
Máš tu tatínka?
Tatínek tu není.
Tak na shledanou.
STAROSTA NEPOVOLÍ
Dá jí to ránu, až zjistí, že ses pokoušel prodat plantáž.
Podrážíš ji.
Ne...
Chráním ji před ní samou.
Nevyděláváme.
Nemá smysl nechat se zabít pro trochu kávy.
Plantáž už nemá žádnou cenu.
To rád slyším, že plantáž nemá žádnou cenu.
Já vás držím při životě. Beze mě byste hnili u Garonny.
Nepřeháněj to.
André...
Všechno je to už starý, zničený.
Za půl roku tam bude zatékat.
Bylo pozdě, už když jste začínali stavět.
Tenkrát jste měli odjet.
Alespoň s tvou ženou a Josém.
Je to pěknej kus půdy.
Ale stejně... Když sečtu všechno, co mi dlužíte,
měl bych první ze všeho zabrat plantáž.
A hned pak...
...vás vyhodit.
A pořád byste dlužili mně i státu.
Tak jo...
Ať to podepíše táta, jinak je to cár papíru.
Dej si fantu.
To je moje fanta.
Tuhle fantu chceš?
Tohle jsou moji lidi.
Můžou vás dovést na hranici.
Zaplatíš jim na ruku, zůstane to mezi námi.
Máte ještě benzín?
Jo, něco málo.
Odkud jsou?
To je moje osobní stráž.
Tvoje osobní stráž? To si nech...
S tím chceš odrazit rebely?
- Jsou tu všichni? - Jo! - Chcete něco říct? - Jo!
- Co řeknete? - Pryč s rebely!
Dobrý den.
Měla bych práci, musím sklidit.
Máte tu nějaké muže?
Pracovali by u mě.
Počkej tu.
Počkej.
Dobrý den.
Půlku teď,
půlku potom.
Jídlo třikrát denně... a kola ořechy.
Pojďte!
Nebojte se, pojďte!
U mě je klid. Nikdy jsme neměli potíže, když tak jen pár dní.
Pojedeme?
ODKLIĎTE BOXERA!
Proč "odkliďte"?
Prý ho zabili. Je to pro nás zlý.
Teď to bude ještě horší.
NEPOLEVÍME
Musíte utéct, okamžitě. Začíná to být nebezpečné.
Jděte hned. Je to zlé.
Když uvízneme mezi armádou a rebely, je to jistá smrt.
Jak může vědět, jak to vypadá? Když začneme věřit rozhlasu...
Až tady skončím, koupím si motorku a odjedu.
Mám nemocnou dceru.
Je moc malá.
Musím tu zůstat.
Co jí je?
Nevím. Leží v posteli. Nemůže se hýbat.
Byl jsi s ní na středisku?
Teď už je stejně pozdě.
Musím někoho vyzvednout. Hned jsem tu.
- Jste jeho matka? - Ne.
- Jeho nevlastní matka? - Ne tak docela.
Musíte mi říct, kdo jste.
Jsem bývalá žena jeho otce. José je nevlastní bratr mého syna.
Nezlobte se, spěchám. Přivedl byste ho?
Tak jděte.
Můžu jít sama?
Děkuji vám.
José, odvezu tě domů.
José, ukliď si věci.
Pospěš si!
- Moc nám jich tu nezůstane. - Odjelo už hodně dětí?
Ano.
Děkuji, na shledanou.
Maminka tě chce mít doma.
Škola nikoho nezajímá. Co by tu dělali?
Nevím, José. Vážně nevím.
Najala jsem pár dělníků. Jsou na náklaďáku.
- Pomůžeš nám taky? - Bez problémů.
Bez problémů...
S tebou nikdy problémy nebyly. S tebou je všechno snadné.
- Co tu děláš? - Přijel jsem pro Josého.
Nevěděl jsem, že tu budeš. Mělas najímat dělníky.
Všichni odjeli, Ange i Maurice. Nikdo tu už není.
- Navíc jsem našla otevřená vrata. - Ange a Maurice odjeli? Kruci...
Jako by tě to nezaskočilo. Říkám si, jestli jsi o tom nevěděl.
Lucie říkala, že víš, kde se dá obstarat benzín.
Jo, myslím, že ho zítra seženu.
- To je tvůj syn? - On ne, ale mám taky syna.
Ty jsi tu šéfka?
Ano, vlastně...
Nějak tak. Nic není moje, ale řídím to.
Když to člověku nepatří, dělá do větru.
Vylekal jste mě.
Myslel jsem, že dneska v noci umřu.
To neříkejte.
Zítra vás z nemocnice přestěhuju do Andrého pokoje.
Je tam klimatizace.
Marie...
Narodil jsem se tu.
Ta tvoje stará barabizna je můj dům.
A tady je mi nejlíp.
Plantáž je tvoje.
Všechno je tvoje.
Vidíš, nepotřebovala jsem ji.
Pomohl ti Manuel?
Tvůj Manuel? Hodnej kluk. Trochu měkkej.
Ale sbírá halabala. Nezralý nebo ne, na tom nesejde.
Nepomlouvej mého syna, Lucie, prosím tě.
Nebudu mluvit o tvém synovi a ty nebudeš mluvit o mém.
Můj syn je něco jinýho.
Manueli, vstávej. Copak to jde, být celý den v posteli?
- Vstávej! - Dej mi pokoj. - Tak se mnou nemluv!
Nevím, co mám s tebou dělat. Jsem z tebe zklamaná.
- Škola je stejně zavřená. - Nic tě nezajímá, celé dny se flákáš.
Nevím, jak s tebou mám mluvit. Jako bychom ani nebyli.
Na co mluvit? Tlachání mi leze krkem.
Pošlu tě do Francie a uvidíš.
Dělej, Manueli. Vstaň!
Nevím, co se s tebou stalo.
Jako bys nebyl můj syn. Mám pocit, že jsem ve všem selhala.
Potkat ženu s takovým synem jako ty, pomyslím si...
"Ten je nevychovanej! Taková škoda."
No jo, už jdu.
Obleču se. Kde je oheň?
Přijít o úrodu je horší než nemít oheň.
Úpadek, Manueli,
to je u mladého kluka to nejhorší. Je to odporné.
- Tak vstávej! - No jo, už jdu.
Už jdu!
Proč křičíš?
Myslel jsem, že něco vidím.
To bude dobré, hochu. Uvidíš. To bude dobré.
Poslouchejte, rošťáci, ať jste, kde jste.
Poslechněte si, co vám řeknu.
Neohrožený rošťáci...
Boxer se vrátil. Schovává se.
Jděte ho hledat.
Vylezte a najděte ho!
Dělej, Manueli. Obleč se.
Musíme s ním zatřást. Nic nedělá.
Škola teď nepřipadá v úvahu. Lycea zavřeli a otvírat je nebudou.
Víš, co jsem cestou viděl? Dvě děcka s mačetou a oštěpem.
- Řeknu to večer Jeanu-Marieovi. - Kde vlastně je?
Vím určitě, že neodjel.
Pomůžeš mi?
Ti dva kluci... Byli divní, hroziví.
- Myslel jsem, že... - Co?
Nevím. Že napadnou Manuela.
Tak já jdu.
Marie...
- Kávu stejně neprodáme. - To jen ty tomu nevěříš.
Když ji sklidíme, její cena poroste.
Co kdybychom se všichni vrátili do Francie?
Co jsi dělal ráno u starosty? Viděla jsem tam tvou motorku.
Má milici. Chtěl jsem po něm chlapy, co by nás ochránili.
Proč jsi mi to neřekl? Děláš věci a neříkáš mi o nich.
A nesmíš si brát ze sejfu peníze a nic mi neříct.
Žlutý pes.
Manueli?
Manueli!
Šlo to odtamtud, pojďte za mnou.
Koukej.
Tady to nikdy nekontrolujeme. Je rozbitý už měsíce.
Jsou tady stopy.
- Tady? - Ano. - To jsou dětské nohy...
Budou to malí pasáčci,
co si chtěli...
...přes plot ukrást jehně.
Hele.
Malí pasáčci mají zbraně.
- Nic to není. Jen mě bolí noha. - Ukaž.
Pojedeš se mnou na traktoru. Sedneš si na přívěs.
- Já to udělám. - My sami. Nic to není.
Vylez si tam.
Nestůj tady, José.
Co sis udělal s vlasama?
Podle něj to štěstí není pro mě.
Nemám kam jít. Káva je moje. Nevzdám to.
Ty jsi můj syn. Nemůžu tě nechat zmizet.
Nikam tě nepustím.
Zůstaneme tu.
Slibuji, že něco uděláme.
Odejít, to nic neřeší.
Manueli?
Manueli!
Od Sylvie S. Rodičům a švagrové:
Odjíždím z ďáblovy jámy. Dám vám co nejdřív vědět novou adresu.
Od Françoise a Vincenta M. Jejich sestřičce Elisabeth:
Dostaneme tě z jejich špinavých spárů.
Připrav se. Jsme na cestě.
Zpráva pro...
Polož tu pušku. Co to děláš?
Polož to!
Zbláznil ses? Jdi pryč! Zmiz, hnusnej pse!
Tady už nejsi doma. Tvůj táta to prodal.
Zmiz, hajzlíku!
Táhni.
Jseš normální?
Vlastenci vás stejně zabijou! Všechny!
Tak...
Zavřete to, až to bude plné.
- Už se Manuel vrátil? - Ano.
Co tam schováváš?
Nech mě!
Ty ses pomátla.
Dočista pomátla!
Víš, co to znamená? Víš, co to je?
Všichni umřeme.
Musíš je shrnout doprostřed. Ať nezůstávají v rozích.
To není dobré znamení.
Elektřina tu vypadávala často. Proto máme agregát.
Vždycky se zasekne.
Takže...
- Tím to nahodíš... - Já si s tím už poradím.
Dochází benzín.
Známe tu každého. Benzín někde opatříme.
Jsme tu už dlouho.
Tak já to pustím.
Jsou velice nebezpeční, protože mají velký hlad.
Viděla jsem dětské vojáky. Byli mezi nimi chlapci i dívky.
Jsou to sirotci. Viděli, jak jim zabili rodiče.
Někteří ušli 150 kilometrů, hledají Boxera.
Proč jsi mi lhala?
Manuel se domů nevrátil.
Udělal něco hrozného.
Ublížil Elisabeth.
To řekla ona?
Je to lhářka!
- Vypařila se. - Není lhářka.
Vzal mi pušku. Zbláznil se.
Buď zticha! O svém synovi se nebudu bavit ani s tebou.
Dráty někdo přesekl.
Nechám si benzín do auta. Na cestu pryč.
Šerif nám pomůže.
A co za to?
Je to náš přítel.
Manueli?
Máte tu všechno, co potřebujete. Můžete...
Můžete si udělat jídlo. Jsou tu postele...
Tady budete v bezpečí.
To posoudíme sami.
Nechám vám tu baterku.
Uvidíme se zítra.
Tamhle je pumpa.
Dobrý?
Máme tu spoustu starých kostí.
- Nenecháš mě tu? - Vždycky jsem se o tebe postaral.
Podepiš to tady.
A tady.
A peníze?
Jaké peníze?
Kdo to zaplatí?
Na šerifa si nepřijdeš.
Je mnohem chytřejší než ty.
Všechno v pořádku, Jeane-Marie?
Dobrý.
Tak dobře.
A ty neodejdeš?
Jsem starý, jinde bych si nezvykl.
Já bych si taky jinde nezvykla.
Ne, u tebe je to něco jinýho.
Úplně jinýho.
Ty nechceš, aby ti vzali to, co máš.
Možná máš pravdu.
Uvařil jsem rýži.
Děkuju.
Mám zapnout agregát?
Ne, potřebujeme benzín.
Ráno jsem viděla tvého příbuzného, tvého synovce.
Potřebuje trochu času.
Neviděls Manuela?
Tak já půjdu.
Tvůj syn...
Pozoruju, jak se změnil.
Je s ním těžký pořízení.
Je už velký.
To není jen tím.
Jeho mysl se rozutíkává do všech stran.
Je z něj pes.
Je blázen?
Odflinkla jsi ho...
nedotáhla.
Odflinkla...
Manueli?
Vy jste tady?
Jste zraněný.
Co máme dělat?
Dejte mi tu láhev s vodou.
Děkuju.
Pro lidi jako vy to tady už není dobrý.
Pro někoho jako vy také ne.
To je pokoj mého syna.
Proč jste se synem neodešla?
Jsem bojovnice. Jak bych uplatňovala odvahu ve Francii?
To by bylo směšné, nepatřičné.
Změkla bych, zvykla si na pohodlí.
Máte horkost.
Zítra vám dojedu pro léky.
Máme situaci pod kontrolou.
Rebelové už náš kraj neovládají.
Severní sektor je vyčištěný
a budeme pokračovat v úklidu.
Ze spolehlivého zdroje víme,
že vzbouřenecký voják,
Boxer, se skrývá u cizinců,
kteří nás sedřeli a využili naši půdu
k pěstování průměrné kávy, kterou ani nepijeme.
Jejich spoluviníci budou zneškodněni.
- K čemu peníze, když tě podříznou? - Zaplatila jsem předem.
Obalamutila jsi nás pěknými řečmi. A teď prý tu schováváš rebely.
Není tu bezpečno. Chceme peníze.
- A příplatek. - Já vás k tomu nenutila.
- Musíme sklidit. - Dej nám peníze.
Boxer je tady.
- Peníze zmizely. - To není možný...
Podívej, sejf je prázdný. Ukradli nám všechny peníze.
Smůla!
Nevidíš?
Tady je 200 dolarů.
- To je všechno? - Dej nám je!
Zítra vám doplatím.
Odvez nás. Nechceme čekat.
Všichni ven! Vystupte!
Vystup!
Vystupte!
- Nemáme peníze, jsme chudí. - Vyndejte všechno z kapes.
Všechno!
To nemůžete, jsme chudí.
Vy jste se zbláznili!
Dělej!
Christine, Bernarde!
Jdi pryč. Teď je mrtvý.
Já vím, kde je Boxer. Je u mě doma.
Počkejte na mě!
Vím, kde je Boxer!
Prosím vás, pane! Můžete zastavit?
Pane, prosím vás, jsem doma.
Pane řidiči, ta paní chce vystoupit.
Tady nezastavím.
Potřebuju vystoupit. Zastavte.
- Já tu nezastavím. - Je to tu nebezpečný.
Pojedete zpátky?
Vracíte se tudy?
Za jak dlouho pojedete?
Ne?
Musím domů. Řekni, jak se dostanu domů?
- Kde bydlíš? - Na Vialově kávové plantáži.
Já vím. Marido!
Mám tam syna.
Pojďte.
- Odvez ji na Vialovu plantáž. - K tomu starýmu bělochovi? - Ano.
Odvezeš mě tam?
Jsem unavená.
Manuel mi sebral motorku a zmizel.
Pomoz mi ho najít. Neporadí si.
Beze mě je bezbranný.
Krajní bělost přináší neštěstí.
Říká si o vyplenění.
Modré oči jsou znepokojivé.
Je to jeho země, narodil se tu.
Ale ta země ho nemá ráda.
Boxer je u mě.
Já vím.
Zastav, chci se vrátit sama.
Neohroženým rošťákům, Marii.
České titulky Anna Kareninová